MESEC OD PAPIRA
''Say, it's only a paper moon
Sailing over a cardboard sea
But it wouldn't be make-believe
lf you believed in me
Yes, it's only a canvas sky
Hanging over a cotton tree
But it wouldn't be make-believe
lf you believed in me
Without your love
lt's a honky-tonk parade
Without your love
lt's a melody played in a penny arcade
lt's a Barnum and Bailey world
Just as hollow as it can be
But it wouldn't be make-believe
lf you believed in me.''
Steno vremena, otvori se za mene.
Daj da se skrijem u tebe.
Neka voda i krv,
Što iz tvojih rana tekoše,
Od greha budu spas.
Izbavi od gneva,
I učini me čistim.
"Sudi mi, O, Gospode, jer hodih časno.
"Verovao sam u Gospoda,
"i zato neću da pokleknem.
"Proveri me, Gospode, i potvrdi me,
"Isprobaj mi uzde i moje srce.
"Jer je tvoja dobrota pred mojim očima
"i hodio sam u tvojoj istini.
"Nisam sedao sa zlima,
"niti ću da idem sa neiskrenima.
"Praću ruke u nevinosti.
"I tako naći tvoj oltar, O, Gospode.
"Da mogu da objavim glasom zahvalnosti
"i da ispričam o tvojim čudesnim delima..."
- Sahrana Loginsove? - Da, gospodjo.
- Niste neki rod? - Rod?
Tražimo rodjaka ove devojčice. Učinilo mi se da ličite.
Nema rodjaka, a?
Niko koga znamo, sem u Misuriju. Imate istu viličnu kost.
Ne, ja sam samo prijatelj njene mame.
Ako je nekom detetu ikada bio potreban prijatelj...
"...blažen bio Gospod.
- "Amen." - Amen.
Amen, Esi Me. Znam da ti je dupe još toplo.
Hoćeš li vode, Edi? Da damo detetu malo vode.
Blagoslovljena bila, dete. Hteo sam da odam poštu tvojoj mami.
- Idem, ima dosta do Sent Luisa. - Sent Luis u Misuriju?
Da, gdjo. Ja prodajem Biblije. Širim dobre vesti našeg Gospodina.
Edi, zar tvoja tetka Bili ne živi u Sent Džozefu, u Misuriju?
Sestra njene jadne majke.
- Njen jedini rod. - Je li?
Ako vozite kočiju u Misuri, mogli biste da je povedete.
- Nije kočija, velečasni. - Noćas ću da joj napišem pismo.
Moram da razmislim o tome. Možda ću morati da stajem na putu.
- Nisam nikada putovao sa detetom. - Dete nema gde da ide!
Pa...
...u Božjim očima, nemam izbora.
- Aleluja! - Čudni su putevi Gospodnji.
Hajde, Edi, da uzmemo tvoje stvari. Ovaj dobri čovek te vodi tvojoj tetki.
Kako to da me vodiš sa sobom?
- Kako to da me vodiš? - Jer idem tim putem, dušo.
Lako hoću da svratim negde pre nego odemo iz grada.
- Moram da obavim nešto. - Dobro poznaješ moju mamu?
O, vrlo dobro.
Čekaj ovde. Nemoj ništa da govoriš, ako ti ja ne kažem.
- Gospodin Robertson? - Tako je.
- Trebam mi malo vašeg vremena. - Danas ne kupujem.
- Hteo bih da upoznate nekoga. - Pa šta?
- Reci kako se zoveš, dušo. - Edi. Edi Logins.
Bila si dobra. Dolazim za minutu.
- Zar nije slatko dete? - Ne, nije.
Možda nije trenutno, jer je tužna,
pošto joj je mama umrla, a tvoj pijani brat udario autom u drvo.
Šta pokušavaš da izvedeš? Napolje!
- Idem. Da ti kažem gde. - Nije me briga!
Da se vidim sa J. T. Faradejom.
Znaš li ko je on? Jedan od najboljih pravnika u Kanzasu.
Ne štiti one koje imaju novca.
Znaš li šta će da se desi tvom bratu? Sudska tužba protiv njega.
Sve će da mu bude vezano u čvor. Njegovi novac, kuća, sve što ima.
Uključujući pola ove fabrike.
Nemoj da misliš da jadno dete nema pravo na to, jer ima.
Razmišljao sam, 2000 dolara bi bilo prihvatljivo.
Daću ti 200.
- 200 dolara? - 200 dolara.
Dogovoreno.
Evo ga.
To je 67.54 dolara.
- Siguran si da su gume nove? - 67.54 dolara.
Sada ćemo da te odbacimo u Sent Džo za čas.
- Sledeći voz za Sent Džozef? - Sent Džozef? Da vidimo.
U 4 i 14. Promenite voz u Kanzas Sitiju, i stižete u 9 i 52 ujutro.
Jednu dečiju kartu.
11 dolara i 45.
Pošaljite telegram Gdji Bili Roj Grigs u Kozmo Rou, u Sent Džozefu:
"Voz dolazi u 9.52 ujutro, i donosi ljubav, naklonost i 20 dolara."
Prepravite to u 25 dolara, u gotovini, i potpišite Edi Logins.
Deset reči, to je dodatnih 85 centi.
To je 12.30 dolara.
12.30?
Bolje da popravite to u: "Ljubav, naklonost i 20 dolara."
Evo ti karta za voz, i 20 dolara za tetku Bili.
Imamo vremena do 4 i 15.
Pretpostavljam da ne možeš sama da čekaš ovde, a?
Gladna si? Hoćeš sok i Koni Ajlend?
- Ne jedeš? - Nisam gladna.
Brine te što ćeš da putuješ vozom? Dopašće ti se.
Uskoro ćeš da budeš kod tetke, i sve će da bude u redu. Zato, jedi.
- Ona me ne poznaje. - Upoznaće te.
- Neće me hteti. - Još te nije videla.
Nije je bilo briga ni za mamu. A ona joj je bila sestra.
- Tvoja mama je bila dobra žena. - Svi kažu da nije!
- Ne znaju svi tvoju mamu. - Koliko si je ti znao?
Dovoljno da znam da možeš da se ponosiš srećom koju je donosila.
Jedi svoj Koni Ajlend.
Upoznao si moju mamu u nekom baru?
- Odakle ti to pitanje? - Pitam se jesi li ti moj otac?
Zar svet nema bujnu maštu?
Jedi svoj Koni Ajlend.
Ti si moj otac?
Naravno da nisam. Doneću ti kečap.
Koni Ajlend nije dobar bez kečapa.
Znam kako ti je. Ja sam izgubio roditelje. Ne znam gde mi je sestra.
Voleo bih da mogu da ti kažem da sam ti ja otac, ali nije tako.
Upoznao si je u baru!
To što je muškarac upoznao ženu u baru ne znači da ti je otac! Jedi!
Ako nisi moj otac, hoću svojih 200 dolara!
Hoću svojih 200 dolara. Čula sam kad si razgovarao sa onim čovekom.
To je moj novac i hoću da ga dobijem.
- Čekaj malo... - Uzeo si mojih 200 dolara!
- Hoćeš li tiše da pričaš? - Hoću mojih 200 dolara!
- Čekaj. Da ti objasnim nešto. - Da si moj otac, bilo bi drugačije!
- E pa nisam! Izbij to iz glave! - Ja izgledam tako.
Ne ličiš više na mene nego što ličiš na taj Koni Ajlend! Jedi to!
- Imamo istu viličnu kost. - Kao i mnogi drugi!
- Moguće je! - Nije!
- Onda hoću mojih 200 dolara! - U redu!
Imamo istu vilicu. Znam ženu koja izgleda kao žaba.
- To ne znači da joj je majka! - Upoznao si moju mamu u baru.
Misliš da svi koji se upoznaju u baru dobiju bebu?
- Moguće je. - Sve je. To ne znači da je istina.
- Onda hoću moj novac! - Hoćeš li da se utišaš?
Tvoj je problem što nisi zahvalna.
Možda i jesam uzeo novac od onog čoveka, i možda imaš pravo na njega.
Ja imam pravo na deo jer sam ga uzeo za tebe. Gde bi bila bez mene?
Misliš da bi oni ljudi potrošili peni da te pošalju na Istok?
Ko ti je kupio kartu? Ko ti je kupio Koni Ajlend?
I dao ti 20 dolara, da ne spominjemo 85 centi za onaj telegram.
To ne bi dobila bez mene. Nisam morao da te uzmem, ali jesam.
Mislim da je to sasvim u redu. Oboje smo prošli dobro.
Ti ideš u Sent Džo. Ja sam uzeo bolji auto. Što je fer, fer je.
Popij sok i jedi Koni Ajlend.
Hoću mojih 200 dolara.
Više nemam tvojih 200 dolara, i ti to znaš.
Ako mi ne daš mojih 200 dolara, reći ću policajcu kako si ih dobio,
i on će da te natera da mi ih daš, jer su moji.
Ali, nemam ih!
Onda ih nadji.
Kako ide, andjele? Hoćemo li desert kad završimo sa hot dogom?
Ne znam.
Tatice, zašto Malena ne bi dobila desert ako pojede hot dog?
Ne zove se Malena.
Hoću nazad novac od ove karte, i pošaljite telegram: "Put odložen,
"ali dolazim uskoro!"
Spusti se niz sedište i budi tiha.
Ljudi ne vode decu na posao.
MORGAN, RUDOLF. 58 GODINA. IZNENADNA SMRT.
NADŽIVELA GA NJEGOVA VOLJENA SUPRUGA, PERL.
- Da? - Gdjo, da li je g. Morgan kod kuće?
Gospodin Morgan?
Zovem se Mozes Prej, Kanzaška kompanija za Bibliju. Znaće on.
Žao mi je. Gospodin Morgan je umro.
Oh, gospodjo, ja... Ne znam šta da kažem.
- Radi čega ste hteli da ga vidite? - Naručio je ovu Bibliju...
- Rudolf je naručio Bibliju? - Deluks izdanje sa imenom žene.
- Sa imenom žene? - Poklon za posebnu žensku osobu.
U ovim okolnostima, vratiću vam dolar depozita, bez obaveza.
Gospodjo, ne znam kako da iskažem bol koji osećam.
Koje ime je stavio na knjigu?
Ne znam koje ime je g. Morgan naručio. Da vidimo.
Ovde je negde. Našao sam. Evo ga...
- Perl. ...Perl.
- Ja sam Perl. - Mora da je naručio za vas, gdjo.
Da, za mene je kupio.
- Niste obavezni da je kupite. - Naravno da ću da je kupim.
Ima još nešto. Rekao sam mu da može da kupi jeftiniju Bibliju,
ali on je hteo najbolju, deluks, sa imenom štampanim zlatnim slovima...
- O, takav je on. ...što iznosi 8 dolara.
8 dolara?
Pa, to je 8 dolara, manje dolar depozita,
- 7 dolara, ukupno. - Idem po novčanik.
- Ne morate da je kupite. - Jesam. Naručio je deluks!
Hladno ili ne, lepo je vratiti se na Menhetn.
Džek, ovde si od četvrtka. Šta si sve radio?
Mnogo sam se zabavio, Done. Gledao predstave, išao u klubove.
Sinoć sam bio pozvan na večeru kod Freda Alena.
- Kod Freda Alena? - Dobri smo prijatelji.
Drago mi je da to čujem. Ima li Fred lep stan?
Kako da znam, Done, uz svo to rublje koje se suši u dnevnoj sobi?
- Zar nećeš da spavaš? - Nećeš da slušaš Džeka Benija?
Ne!
Neću da zvučim zajedljivo...
Premlada si da bi pušila! Zapalićeš zgradu!
Sad ti dugujem 103 dolara i 72 centa.
74.
Ruzvelt kaže da nam je svima bolje.
- Je li? - Bilo mi je dobro kad sam to čula.
- Bolje nego što sam bila dugo. - Frenk sigurno želi da mi je opet 21.
Ja ti se ne svidjam, zar ne?
Ne, ne svidjaš mi se!
- Da? - Gdjo, da li je g. Bejts kod kuće?
Gospodin Bejts je mrtav. Umro je pre nedelju dana.
Preminuo? Razgovarao sam sa njim nema ni mesec dana.
- Šta ste hteli? - Ja sam Prej, Kanazaške Biblije.
Doneo sam Bibliju koju je naručio gospodin Bejts.
- Bibliju? - Ko je to? U čemi je problem?
- Benjamin je kupio Bibliju. - Bibliju? Kakvu Bibliju?
Kaže da je razgovarao sa Benjaminom pre mesec dana.
Nisam siguran u vezi datuma.
Benjamin nije prošao pored te radnje više od mesec dana pre smrti.
Možda sam pomešao datume.
Iz koje ste kompanije?
Kanzaška kompanija za Bibliju, iz Vičite.
- Nikad nisam čuo za nju. - Tata?
Možemo li da krenemo? Hoću da idem u crkvu da molim za mamu.
Da, naravno da možemo, dušo. Tata se upravo spremao da krene.
To je moja devojčica. Nas dvoje smo sami.
- Mama je otišla Bogu. - Kao i jadni gospodin Bejts.
Vratću vam deposit. Javite nam ako možemo nekako da pomognemo.
Stani malo! Čekajte.
- Zaista je naručio Bibliju? - Jeste. Evo je.
- U zlatu, za nekoga ko se zove Mari. - To je ona. Ona je Mari.
Sigurno mu je mnogo značila. Naručio je deluks izdanje.
- Koliko? - To je...
- Ova košta 12 dolara, tata! - 12 dolara?
Dušo, u ovim okolnostima moramo da nadjemo malo dobrote u sebi.
Ako će ovu ženu to da učini sretnom,
uzeću je.
Duguješ mi 85.74 dolara.
Mislim, idemo u Vašington na Q T-ju.
Moli kaže da neće, da moramo Pensilvanijom.
Bolje će biti da krenem! Gde mi je kofer?
- Ne znam. Bio je kod tebe. - Setio sam se. U predsoblju je.
Otvoriće ormar!
Sada će da kaže kako će da spremi ormar.
Treba da spremim taj ormar ovih dana.
- Da li bi htela da radiš sa mnom? - Umesto da mi vraćaš novac?
Ne, vratiću ti novac. Kako bi bilo da radimo zajedno na putu na istok?
Gledaš me kao da hoću da te prevarim. To je posao.
Uzmi ili ostavi. Isključi taj radio. Ogluvećemo od njega.
...onako prosečno, svakako.
U redu. Upamti jedno, Ja odlučujem o ceni.
Možda ne znaš francuski, ali postoje neke finese!
Nikada nisam prodao Bibliju za 12 dolara. Taj tip je bio policajac!
- Dobili smo novac, zar ne? - To nije važno!
Nemoj da donosiš odluke! Treba samo da izgledaš kao lepa devojčica.
Zar nemaš nešto kao... traku za kosu, u toj kutiji za cigare?
Imam mamin kimono u koferu, sa Kinezima sa kišobranima.
Nisam na to mislio.
Lepo ti stoji ta traka. Nisam odmah videla da li je devojčica ili dečak.
- Ja sam devojčica! - Pa, vidi se razlika.
- Zar nema slatko lice? Nekako. - Uzećemo traku u svim bojama.
- Koliko će to da me košta? - To će da bude 15 centi.
Kupila sam unucima ovakve trake, prošIog leta.
Imate unuke? Ne mogu da verujem.
Možete slobodno da verujete. Imam onoliko koliko vam se čini.
A, evo, izvolite...
To je jedan, dva, tri, četiri, pet.
Novčanik će da mi pukne. Daću vam pet novčića, vi mi dajte novčanicu.
- Koliko unučadi imate? - Dve unuke, 9 i 10 godina,
dva unuka, sad pune 16,
i još jednog koji ima 35!
Ma, nemojte! Zašto mi ne bi dali novčanicu od 10 dolara?
Evo vam pet. Novčići su tu. Neće tako brzo da se potroši.
- Šestoro dece, Bože...! - Imam kćer kojoj je 51.!
Neću da ispadne da vam laskam, ali u to je teško poverovati.
- Možete slobodno da verujete! - Da, kada bih video. Hvala vam.
- Vidimo se! - Dodjite opet!
Ne izgleda mi u redu.
Nekako.
- Da? - Tražim gospodina Stenlija.
- Gospodin Stenli je umro. - Tražim g. Vorena M. Stenlija.
Voren je preminuo, gospodine.
Razgovarao sam s njim nema ni dve sedmice. Naručio je ovu Bibliju.
Potrošio je novac na Bibliju?
- Da, sa imenom Elvira u uglu. - Zašto bi kupio Bibliju?
Brzo se zagrejao za ideju. Treba da se plati razlika. Bez depozita...
- Ova je već plaćena! - A?
Gospodin Stenli je platio ceo iznos, zar se ne sećaš?
- Dobar dan. G. Haf je kod kuće? - G. Haf je umro pre sedmicu dana.
Au, razgovarao sam s njim pre mesec dana.
- Šta ste hteli? - Ja sam Prej, Kanzaške Biblije.
Naručio je ovu Bibliju zar Ednu.
- To sam ja. - Ne morate da je kupite.
- Vratiću vam depozit, i... - Naravno da ću da je kupim.
Kupio mi je Bibliju.
Rekao sam mu da može da kupi jeftiniju, ali on je hteo najbolju,
a najbolja je deluks izdanje,
sa imenom štampanim u zlatu, što je ukupno...
24 dolara!
24 dolara. Idem po novčanik. Kako se zoveš, dušo?
- Edi. - Kakvo lepo ime.
- Edi Prej, gdjo. - Edi Prejy, daću ti 24 dolara,
i još pet što si mi došla na vrata.
- Neka je slava Gospodu. - Nek' mu je slava.
Okreni veselu stranu gore, gore
Sakrij stranu koja je tužna
- Da mu damo malo novca. - Ne.
Samo malo. Imamo 305.16 dolara.
Poklanjanje je druga stvar.
- Siromašni su! - Cela zemlja je.
- Ruzvelt kaže da brinemo za ljude. - Šta me briga za Ruzvelta.
- Tako je rekao! - Zaista? On se brine za sebe.
I on jede sa srebrenog poslužavnika. Mogao bi da jede sa stola, ali ne jede.
Jer bi onda izgledao kao drugi. A i, on nije šef ovde, ja sam.
- Ne izmišljaj šta poklanjamo. - To je i moj novac.
- 200 dolara je moje, ne zaboravi. - Hoćeš ih?
Stavi mi moj deo u džep, i odvešću te na železničku stanicu, to hoćeš?
Proveri gde je najbliža stanica. Prvo naplaćuješ previše, a onda poklanjaš.
- Gde smo? - Plejnvil.
12 dolara za Bibliju! A onda 24! S tobom ću da završim u zatvoru!
- Vozi me na stanicu u Linkolnu. - Možeš da se kladiš da hoću!
- Gde je Linkoln? - Ovde.
- Misliš da ću da te vozim tamo? - Ima jedna u Silvan Grouvu.
- Gde je Silvan Grouv? - Ovde.
- Tako prolazimo kroz Lukas. - Moraš da ideš nekim putem!
- Ne žalim se, samo kažem...! - Treba da ideš kroz Valdo, Lurej...
Lurej? To su dobri gradovi. Možemo da obavimo dosta posla.
- Nećemo. Nestalo nam je Biblija. - Šta? Zašto mi nisi rekla?
- I ti gledaš u kovčeg! - Za sve imaš izgovor.
- Uvek mene kriviš za sve! - Trebalo je da mi kažeš!
- Ponestaje nam Biblija! - Kupićemo ih i Grejt Bendu.
- Grejt Bend je na drugu stranu. - Moramo da kupimo Biblije, zar ne?
Možemo da skrenemo na Lukas i Vilson. Onda na Lorejn i Bušton.
Možemo da skrenemo i na Hoisington.
Samo treba da skrenemo, to je sve.
Ogladneo sam. Ti si gladna?
Ponekad mi nije jasno. Zamajavati ljude s tim glupostima!
Vrati se nazad. Vidimo se drugi put.
- Nemoj da me teraš nazad. - Moraš. Drugi put, obećavam.
Šta to kriješ? Imaš dijamante i rubine unutra?
- Hajde, hajde. - Stari Fido! Laku noć, stari Fido!
- Vuf! - Vuf, vuf!
Evo ga!
- Mnogo hvala. - Hvala vam, gospodine.
U redu, dečko, ti si sledeći.
Nisam ja dečko!
- Nemoj da ti to smeta. - Nije smešno.
- Nema razloga da se toliko ljutiš. - Rekao mi je da sam dečak.
- Zbunio se, to je sve. - Nije, pogledao me je pravo u oči!
- Kao ja sad, i ja mislim da si lepa. - Samo tako kažeš.
Lepa si kao tvoja mama, a ona je mogla da postidi svaki cvet.
Plašili su se da će da iskompleksira lale u Holandiji, a ti si kao ona.
- Zašto je onda rekao da sam dečak? - Ne znam.
- Možda zbog odeće. - Šta nije u redu s odećom?
Ništa. Samo... te baš ne čini ženstvenom.
Možda treba da te sredimo. Kupimo ti novu haljinu, lep novi šešir.
Ni za posao to ne bi bilo loše.
- Zaista sam lepa kao mama? - Naravno.
- Koliko ima u kutiji? - 405.16 dolara.
- Daj mi 20. - Za šta?
- Dodji. - Gde?
Da kupimo novu odeću novcem od tvoje tetke Helen.
- Ja nemam tetku Helen. - Imaš. Objasniću ti.
PRODAVNICA MEŠOVITE ROBE
- Da, gospodine? - Zubnu pastu Ajpana i Sen-Sen.
- 20 i 5. - 25.
- Da, gospodine. - Evo.
75 je 1, 4 je 5 i 15 je 20.
Hvala. Ne treba mi kesa.
- Hvala. - I vama. Dovidjenja!
- Koiko je ovo? - 35 centi.
- 65 centi, to je dolar. Hvala. - Hvala.
- Da? - Bočicu purpurne kolonjske, molim.
To je 25 centi.
Izvoli!
Gospodjice, pogrešili ste.
Dala sam ti 4.75.
- Ja sam vam dala 20 dolara. - Dala si mi pet.
Ne, gdjice, to je bila novčanica od 20 dolara.
Dala si mi pet, a ja tebi 4.75.
Dala sam vam novčanicu od 20 dolara.
Sa novačanicama od pet dolara nema onih onih od 20.
- U čemu je problem? - Devojčica mi je dala pet dolara.
Dala sam joj novčanicu od 20, znam. Rodjendanski poklon od tetke Helen.
Napisala je "sretan rodjendan, Edi" na njoj. Proverite!
To je, ta tu! To je novčanica koju sam dobila od tetke Helen!
- Dajte detetu njenu novčanicu! - I hoću.
- Dajte detetu njenu novčanicu! - Da, gospodine!
- I dajte joj neki slatkiš. - Da, gospodine!
- I pazite šta radite! - Da, gospodine!
Kupite šećernu vunu!
Slatka i topla šećerna vuna!
- Pet centi. - Imate li kusur od pet?
Izvoli, devojčice. Šećerna vuna! Šećerna vuna!
Novčanik mi je pun. Dajte mi novčanicu, a ja ću vama pet novčića.
- Šećerna vuna! - Gospodine!
Sem ako nemate novačanicu od 10? Daću vam pet, a novčići su tu.
Evo. Nemoj više da smetaš.
Šećerna vuna! Dodjite i kupite šećernu vunu!
Kupite ulaznice za četvrt dolara! Program počinje za pet minuta!
Šest neobičnih dama razotrkiva tajne strasti,
otkrivene tek pre nekoliko godina u egipatskoj grobnici kraljice Nefereti,
a nastupa lepa gospodjica Triksi Dilajt!
- Slikala sam se! - Jesi?
- Da se slikamo zajedno? - Ne mogu sad.
- Brzo ćemo! - Ne sada!
- Sutra neće biti ovde! - Ja tu ništa ne mogu.
- Koliko puta ćeš to da gledaš? - Koliko god puta poželim.
- Video si to bar 6 puta. - I možda ću još. Idi da igraš bingo.
- Neću. - Piši ljubavno pismo St. Ruzveltu.
- Možda i hoću! - Prestani da me proveravaš!
Neću da ostavim dete samo ko zna gde. I ja imam osećaj skrupule.
- Znaš šta je to, skrupuli? - Ne.
Ali ako ih ti imaš, sigurno pripadaju nekom drugom!
I ne zove se Frenk, nego Frenklin!
Zdravo, mala, pitao sam se gde si otišla. Gde ti je otac?
- Je li moja slika gotova? - Svakako. Izvinite, narode.
Sedite slobodno na Mesec. Dolazim odmah.
Evo je. Hej, mislio sam da ćeš da sedneš na Mesec sa svojim tatom?
On nije moj tata!
Zdravo! Spremni! Nasmejte se!
Ostanite tako!
Lepo.
Neću da sutra pušiš u autu.
- Šta? - Nisam ništa rekla. Slušam te.
Sa nama ide još dvoje ljudi, a jednom od njih smeta dim.
- Kakvi ljudi? - Šta?
Dama koju vozim u Topeku.
- Nisam znala da idemo tamo. - To je zato jer ne znaš sve.
Kako se dama zove?
Gospodjica Dilajt. Gospodjica Triksi Dilajt.
Ona je prava dama! Samo sam joj ponudio prevoz!
Ti stalno govoriš da treba pomogati drugim ljudima!
ROBINJE HAREMA SVETSKI POZNATE DEVOJKE
Nemoj nešto da ispustiš, Ajmodžen. Pazi na lomljive stvari.
Da, gdjice Triksi.
Jutro! Auto je tamo.
Bolje da predješ pozadi.
Hajde, Ajmodžen, da ovi ljubazni ljudi ne moraju da čekaju.
Plesala u Taskalozi, a gradonačelnik mi je pevao hvalospeve.
Novine su objavile moju sliku. Imam album sa isečcima iz raznih gradova.
Ispričajte ono kad je onaj tip hteo da vam razbije glavu bocom.
Ajmodžen, šašavo dete. Znaš da to nije istina.
Nije hteo da me udari bocom. Samo se zavitlavao.
Lepo me zamoli, i možda ću jednom da ti ispričam o tome.
Ispričajte o onom kad su vas umalo bacili u zatvor.
Ne razumem to, tatice. Ova bebica stalno mora da ide na WC.
- Ne brini, večeraćemo ovde. - Malopre smo stali da ona ruča.
Tako je, a sada smo stali da večeramo. Dodji.
Nisam gladna.
- Hoćeš jednu? - U redu.
- Koliko ti je godina? - Ne znam, 15. Zašto?
- Samo pitam. Otkud si? - Niotkud.
- Moraš da budeš odnekud. - Iz Troje, valjda.
Koliko dugo radiš za nju?
Ne zapisujem. Oko godinu. Koliko je tebi?
Devet. Zaista je plesala svuda?
Ako želiš da to zoveš plesom.
Vrti kukovima i trese dupetom.
Kako to da je ostavila ovaj posao?
Šef je probao da je natera da se skine za njegove prijatelje.
- Ona se ne skida za džaba. - Skida se mnogo?
Ne može da stigne. Ti joj nešto daš, ona nešto skine.
- Koliko naplaćuje? - Koliko može.
Ali uvek traži 5 dolara. Ali za tvog tatu neće da se skine.
Kaže da će prvo da uzme sve što može.
On je rekao da je moj tata?
Čula sam da mrmlja nešto da neće o tome da priča. Zar nije?
Sa njim sam, zar nisam? Kako to da si ti sa njom?
Obećala je da će da mi da 4 dolara svake nedelje! Nije mi dala ništa.
Sem nekog sitniša.
Zašto ne daš otkaz?
Kako? I šta ako ga dam? Nemam novca da se vratim kući mami.
A šta i ako se vratim? Njima je i ovako teško.
Mama kaže: "Radi za belu damu, ona će dobro da se brine za tebe."
Znaš šta ja mislim? Znaš one bele mrlje na kokošjem izmetu?
Ja mislim da je gdjica Triksi toliko bela.
Ona je ta mala mrlja na kokošjem govnetu!
Obožavam je, obožavam!
Sva ova bela. Apsolutno odgovarajuća za moju pojavu.
I tebi treba nova haljina. Prava haljina sasvim menja utisak koji ostavlja lice,
pogotovo jer imaš lepe kosti.
O, moj Bože, tatice,
zar ne bi izgledao prelepo iza volana jedne ovakve stvarčice?
Lepe kosti su važne.
Neko može da ispriča ceo život gradjom svojih kostiju.
Jednom sam probala da je gurnem kroz prozor, u Litl Roku.
O, bube su posvuda. Samo se nadam da nema zmija.
Mislim da bi trebalo da krenemo.
Hvala.
Požuri... Oh!
Hajde, ubaci te stvari. Nemoj nešto da slomiš.
- Idemo! - Požuri, bebica mora u WC.
Ne brini.
Hajde, spremni smo.
- Hajde! - Ja nisam spremna!
Ne izgleda kao da radiš nešto. Dodji.
- Ne idem! - Ma, slušaj ti...
- Ne, neću da slušam! - Šta te je spopalo?
Hoću da sedim na prednjem sedištu. Kako to da više ne radimo?
Na odmoru smo. Gdjica Dilajt i ja sedimo napred jer smo mi odrasli.
Tu sede odrasli!
Deca ne govore odraslima šta da rade sa svojim životima.
Ona nije odrasla, i ja više neću da sedim pozadi.
- Ne za jednu kravu! - Ne deri se!
Gdjica Dilajt nije krava. Ima diplomu više škole!
I mora da ide u kupatilo, zato ulazi u auto!
Uvek je u kupatilu! Mora da joj je bešika k'o kikiriki.
Ja se ne vraćam u taj auto dok ona ne ode iz njega!
Šta je bilo? Tatica kaže da si neraspoložena. To nije dobro.
Hoćeš li slikovnicu za bojenje? Voliš li Miki Mausa?
Kurvin sine!
Dodji u auto da svi budemo prijatelji. Vidiš kako se ja smejem?
Smej se kao tetka Triksi. Sidji dole sa madmoazel.
Mala, razumem kako ti je. Ne moraš da brineš.
Uskoro ćeš da budeš lepa kao madmoazel, ako ne i više.
Već imaš dobre kosti. U tvojim godinama ja nisam.
Prošle su godine dok nisam popravila kosti. Ne misli da to nije važno.
Niko me nije zvao madmoazel do 17-te, dok nisam popravila kosti.
Bila sam mršava u tvojim godinama. Mislila sam da neću ništa imati gore.
I ti ćeš ih imati.
Slušaj, hoćeš li da ti pokažem kako da koristiš kozmetiku?
Daću ti da nosiš moje naušnice. Videćeš kako ćeš da budeš lepa.
Pokazaću ti kako da našminkaš oči i usta.
Pobrinuću se da dobiješ mali grudnjak, ili tako nešto.
A sada diži svoje dupe, sedi pozadi,
i prestani sa glupostima, razumeš li?
Hoćeš sve da upropastiš, zar ne?
Ja neću da te oteram, i neću da ti mene oteraš.
Zato ću da budem iskrena s tobom, u redu?
Kod mene je samo pitanje vremena. Ne znam zašto,
ali ne uspevam da izdržim dugo.
Ako sačekaš malo, biće gotovo, znaš?
Čak i ako želim muškarca, nekako uspem da zabrljam.
Možda ću da dobijem nove cipele, lepu haljinu, da se malo zabavim.
Vremena su teška.
Ako budeš zavitlavala ovde, nećeš ništa da dobiješ,
ja neću ništa da dobijem, on neće ništa da dobije.
Pa, šta kažeš, srce? Samo na kratko?
Pusti da stara Triksi sedi napred sa njenim velikim sisama.
Hej, hajde!
Dolazimo, i ako mi uskoro ne nadješ benzinsku pumpu,
ova stara pahuljica će da pokvasi pantalone!
O, Bože, umalo da padnem!
HOTEL BELI OBLAK
Juhu! Gledajte šta smo kupili!
Zar nije lep? I zar on ne izgleda kao princ u njemu?
Ajmodžen, prenesi sve ovamo. Ima više mesta nego u celom Kanzasu!
Slušajte trubu! Zatrubi, tatice!
Ponovo!
Ta devojka sedi na kolicima, uzme magazin i počne da ga čita.
Ne pročita više od dve stranice, i onda, polako,
skine čarape i cipele.
Okrene čarape naopako i ponovo ih obuče.
Svi putnici se pitaju šta se dešava. Neki stari tip je pita:
"Video sam tu neobičnu proceduru. Šta ste to radili?"
Ona kaže: "Čitala sam magazin, i bio je toliko vruć,
"da sam morala da se provetrim."
KNJIGA GOSTIJU
Da nemate sobu koja ima krevet sa baldahinom?
- Nemate krevet sa baldahinom? - Ne, ali imam sobu sa kaminom.
Tu bih htela, tatice.
Nije baš krevet sa baldahinom,
ali svakako otvara mogućnosti silinom.
Silinom! Zar to nije lepo!
Molim?
Ajmodžen, pomozi dečaku sa stvarima.
Dajte im 234, 235 i 236.
Lift se popravlja. Prvi sprat, ako vam ne smeta.
U redu je, hvala.
- Šta je to bilo?
Pa, znaš, baldahinom, silinom... Rimuje se.
Shvatam! Silinom, baldahinom. Sad razumem,
Znala sam da ćeš da shvatiš.
Šav se pocepao na toj haljini. Zašij ga. I operi ove čarape.
- Da, gdjice Triksi. - Kupka mi je spremna?
- Da, gdjice Triksi. - U poslednje vreme je vrela.
- Vi tako volite, gdjice Triksi. - Ne toliko vrelo! Završi s ovim.
- Vrati se za sat da me osušiš. - Da, gdjice Triksi.
- Šta radiš gore? - Imam ideju. Dodji!
- Kakvu ideju? - Udji, pa ću da ti kažem. Hajde.
Šta bi gdjica Triksi uradila da joj neko ponudi 25 dolara da se skine?
Poludela si? Za toliko novca će da skine gaće nasred ulice.
To sam i mislila. Hoćeš da pobegneš od nje? Ako mi pomogneš,
Daću ti novac da odeš kući.
- Koliko? - 30 dolara.
- Kad počinjemo? - Sutra.
Gdjice Triksi, znate onog muškarca na recepciji, kad smo došli?
Da?
Rekao mi je da će da plati 25 dolara da se malo provede s vama.
Šta? Taj mali pokvarenjak!
Kladim se da toliko ne zaradi za nedelju dana. Odakle mu te pare?
Ne znam. Znam šta mi je rekao.
25 dolara, a? Svakako bih morala da vidim novac da poverujem u to.
Izvolite. Vratite nam se opet uskoro.
- Voćnu žvaku, molim. - Evo. Hoćeš da je žvaćem za tebe?
Znate onu damu sa crvenom kosom, gdjicu Triksi Dilajt?
- Misli da ste zgodni. - To kažeš ti, i ko još?
Zaista! Kaže da ste lepši od Dika Pauela.
- Dama ima dobar ukus! - Mislila sam da bi voleli da znate.
Samo čas!
Daj joj ovo. Sa pozdravima od Flojda.
To će joj se dopasti! Možda da joj napišete poruku.
Kakvu?
Mislila sam da muškarci uvek pišu poruke kad šalju poklone damama.
Možda da je pozovete na sastanak. To će da je zagolica.
Da, možda bih trebao. Reci mi, nije udata, je li?
Nema čak ni stalnog momka. Onaj sa njom juče je moj tata.
On je njen menadžer. Ona je plesačica.
Pretpostavio sam nešto tako. A gde pleše?
- Na velikim mestima. Ona je zvezda. - Ma, vidi ti to!
Štampanim slovima? Ona to voli.
Štampanim, a?
"Slatkiši za slatkiš. Ha ha.
"Devojke kažu da sam dobar plesač. Da me isprobaš?"
- Sigurna si da će da uspe? - Ne znam, ali probaćemo.
P.S. DOLAZIM GORE ZA 15 MINUTA
Stavi ovo u fioku.
I drži palčeve.
- Ko je? - Edi.
Šta je?
Poruka od Moza. Morao je da ode do Hejnzvila.
Neće ga biti do večere.
Mislim da je morao da popravi nešto na autu. Trebaće mu ceo dan.
Pa, dobro.
U redu je!
- Zdravo. - Zdravo.
- Šta jedeš? - Vafle.
Ja sam već jela. I ja sam jela vafle. Dobre su, zar ne?
Za vafle nisu loše.
Gospodine Moz, gdjica Triksi nije dobro. Ostaće u krevetu.
Sići će na večeru.
Bolesna je? Bolje da odem gore.
Nije zaista bolesna. Ne brinite. Ženske stvari.
Reci joj da se vidimo večeras.
Htela sam samo da ti poželim dobro jutro. Idem da glancam cipele.
- Neko je na vratima, Ajmodžen. - Da, gdjice Triksi.
- Nešto za vas, gdjice. - Šta?
- Bilo je ispred vrata. - Šta je to?
Ajmodžen, ostavi to. Idi, zvaću te kad mi budeš trebala.
Da, gdjice Triksi.
Zdravo, Kupidone.
Gdjica Triksi želi da vas vidi. Kaže da je važno. Soba 235.
Da me vidi, je li? Kada?
- Odmah. - Ne mogu sada da odem.
Važno je.
Reci joj da ću da dodjem večeras, kad bude pun mesec.
Ali, ne možete. Neće da bude ovde posle večeri.
Neće čak da bude ovde ni nakon danas.
Neće? Pa...
Neće vam biti žao.
Mogao bih da odem na par minuta. Koji broj sobe?
Soba 235. Čeka vas.
U redu. Reci joj da dolazim, dušo.
Dolazi! Dolazi!
- Ko je? - Šeik od Arabije.
O, zar ne izgledaš predivno!
Pa, udji, dragi.
Udji.
- Ne daješ devojci mnogo vremena. - Imam iskustva.
- Nisi od onih koji brbljaju naokolo? - Molim?
Trenutno mi je važno da se o meni ne priča mnogo.
Zar izgledam kao neko takav?
Opa! Baš si divlji, a? Cekaj! Stani, pocepaćeš je!
Pusti da je skinem.
Hej! Ma...
...ti si pravi pastuv!
Ja idem.
Ključ! Daj mi ključ!
Gospodin Moz će oboje da ih ubije, znam to.
- Čekaj me ovde! - U redu.
U čemu je problem?
- Idi odmah u Triksinu sobu! - Nije joj dobro?
Nije to. Samo uradi što ti kažem. Idi liftom!
Nemoj da kucaš! Otključaj i udji!
Tvoj tata će da ubije tog tipa.
- Dobro će da ga iscepa. - Mouz to ne bi uradio.
U mom kraju, kad čovek dodje kući, a drugi mu je u krevetu sa ženom,
jednostavno ode u šupu, uzme sekiru,
i oboje ih isecka.
Ljudi kažu da ih iseče kao drvo za ogrev.
- Edi, odlazimo! - Odmah?
Ove minute!
Ne znam zašto mi je ta devojka to uradila.
Uradio bih skoro sve za nju. Nije pošteno.
- Radila je to već neko vreme. - Od početka.
- Bilo je i drugih? - Mnogo.
Zašto mi nisi rekla?
Znala sam da mi ne bi verovao.
- Obećaj mi nešto. - Šta to, Moz?
Kad odrasteš, nemoj da budeš žena koja obmanjuje muškarce.
- Obećaj mi to. - Obećavam, Moz.
IGRA NA TERENU ZA GOLF
TRAGOVI
MAGAZINE DETEKTIVSKIH PRlČA
Moz... Moz, gledaj ovamo.
- Šta je? - Videla sam nešto čudno.
- Onaj čovek tamo. - Koji čovek?
- Pored vrata. - Šta je čudno u vezi njega?
Ima svežanj novca kojim bi oboje mogli da se ugušimo.
Nije mi ni do čega trenutno.
Ima beležnicu, i sav taj novac.
I stalno ulazi i izlazi.
Švercer. Nema sumnje.
Misliš da bi mogli da radimo sa njim? Da bacimo mamac?
Dva meseca nismo ništa uradili, od Triksi. Imamo samo 212 dolara.
- Ima i boljih načina da se radi. - Kojih?
Oh, mnogih.
Gledaj, opet ide vani!
- Sledi ga. - Da ga sledim, a?
Rekao sam ti, zar nisam? Sledi ga. Vidi gde ide.
- Šta si otkrila? - Ima mnogo boca u nekom sanduku.
- Koliki je sanduk? - Kao naš prtljažnik. Šta ćemo?
- Otkrij gde drži robu. - Ima neka šupa, ali nije ulazio.
Da prošetamo malo pre nego te tata stavi u krevet?
O, super!
Ime mu je Džes Hardin, švercer. Prodaje po celoj zemlji.
Brat mu je takodje neko važan, ali devojka nije stigla da mi ispriča.
- Gde je? - Tamo.
Dobro, dodji.
Dobro pazi. Ako neko naidje, glasno se nakašlji. Ja ulazim.
- Možda je zaključano. - Na selu retko zaključavaju.
Zar nisi znala?
Ti si Hardin?
Tako je.
Zovem se Konrad. Džek je preporučio da te potražim.
Koji Džek?
- Džek je dovoljno. - Ne znam nikakvog Džeka.
Upravlja najvećom prodajnom mrežom u državi.
- Prodaješ? - Tačno.
Ne interesuje me dupljak.
Ne prodajem dupljak. Prava roba.
Šta imaš?
- Imam dobru vezu za Tri peruške. - Koliko?
Zavisi. Ako uzmeš 20 sanuduka, daću ti ih po 25 dolara.
Previše.
- Jeftinije nego legalno. - Ovde se ne prodaje legalno.
- Tim pre. - Daću ti 20.
Ne mogu. Cena je utvrdjena u Vičiti.
Koliko do isporuke?
Sutra ujutro, recimo?
Imaš to ovde, u okrugu?
Tako je.
Gde da dodjem po to?
- To je dovoljno. - Ostavio si nešto?
Dosta. Neće ni da primeti.
Moz, bolje da krenemo.
- Drži. - Sve je puno!
To je za mene.
Hajde!
Požuri!
Popni se tamo!
Dobro se drži! Pazi da se ništa ne prospe!
Vozi polako. I požuri!
- Lagano! - Moram da zaokrećem!
Zar neće da primeti da mu nema viskija?
Možda za nedelju dana. Do tada ćemo da budemo u Misuriju.
Ne može nam ništa kad udjemo u Misuri.
Gde je?
Pomeri se!
- Koliko si dobio? - 625 dolara.
625 dolara, a kupio je svoj viski.
To je 625 dolara, plus 212 koje već imamo.
Ako ispustimo par novčanika, i uradimo par dvadesetica...
- Šta je to? - Gde?
- Iza nas. - Ne vidim ništa.
- Nešto je tamo. - Ništa sem mrklog mraka.
- Video sam kako nešto svetluca. - Nema ničega.
Stavila si novac u kutiju?
Biću sretan da odem iz ovog grada, veruj mi.
Eno ga opet! Dodjavola!
- Nešto je zasvetlucalo, sigurno! - Nema ničega!
Rekao sam ti!
- Ko to može da bude? - Hriste!
- Nemoj da staješ, vozi! - Ne mogu. Ispred mene je auto.
Biće u redu. Pusti mene da govorim.
- Igrate se sa nama? - Nisam video ko je.
To je rizično, možete da završite s izbušenim gumama. Gde ste krenuli?
Ja i moja devojčica idemo u Sent Džo.
- Živite tamo? - U blizini.
Čime se bavite?
Uzgajamo stoku. Mule, konji, goveda.
Čudno. Ja sam čuo da ste švercer.
Ne, gospodine. Mora da je neka greška.
Možda. Možda i nije.
Ja sam čuo da ste upravo obavili preprodaju kod stare staje.
- Gde ste to mogli da čujete? - Od porodičnog prijatelja.
Ne znam o čemu govorite.
Govorim o švercovanju. Govorim o 625 dolara.
- Gde su vam? - Ja nemam 625 dolara.
Ne znam na šta mislite. Ne znam ni gde je stara staja.
Pa, izgleda da ćemo morati malo bolje da objasnimo, zar ne?
Bo, ti se povezi sa ovim dobrim ljudima. Svi idemo nazad u grad.
Dodjavola!
Baš kad misliš da si završio.
Nije gotovo.
- Dobri ste u ovome? - Ne baš.
Ne baš? Švercer sedi tako sa svojom malom igrom
a nije baš dobar u njegovoj maloj igri.
Da, gospodine, to baš dobra šala.
Našao sam ovo na sedištu.
U autu nije bilo novca. Sve sam pregledao.
Gajite stoku, a?
Taj viski je poklon za prijatelja.
Ispružite ruke.
Rekao sam da ispružite ruke. Čuli ste me.
Nisam rekao da ih spustite, je li?
Čiste ruke za jednog stočara.
Izgleda da ne rade mnogo sem što ponekad igraju u kasinu.
- To je za prijatelja. Ne vidim... - Ne vidite nikakvo zlo u tome?
Čuješ li, Bo? Švercer tvrdi da ne zna zakon.
Ne trebaju mi boce da vas uhapsim.
Zakon kaže da mi je dovoljna samo jedna kapljica.
I zakon kaže da, ako upotrebljavate vozilo za transport alkohola,
pomenuto vozilo se konfiskuje i prodaje na aukciji.
Možete da se oprostite sa tim lepim autom.
- Čekajte! To je malo preoštro... - Nisam rekao da spustite ruke.
Spustićete ih kad kažem. Ne radite ništa ako vam ja to nisam rekao.
Razumete li?
Da, gospodine.
Da. U njegovoj odeći nema ničega sem njega, a on ne vredi 5 centi.
Ni kod nje nema ničega.
Ne znate u kakvu ste nevolju upali. Bolje da razmislite o tome.
Protiv vas imam dokaze o posedovanju i prenosu viskija.
Mogu da smislim još par stvari.
Bolje da se sučite s tim. Radićete neko vreme na putevima okruga.
Uz malo sreće, bićete slobodni za 6 meseci. Još 6 za navodjenje deteta.
Za to može da se dobije 6 godina.
- Možda možemo da se dogovorimo? - Oko čega da se dogovorimo?
Nerado šaljem ljude na prisilni rad. Uvek mi je bilo žao zatvorenika.
Ali ne mogu da predjem preko činjenice da su vam platili 625 dolara
i da nećete da mi kažete gde su.
Znam da ste švercer, i oko čega ja tu da se dogovaram?
Da skratimo ovu priču.
Gde je taj...
...novac?
Mislite da se zavitlavam?
Ne zavitlavam se.
Možda se na vreme opametite. Malo ožednite, malo ogladnite.
Vreme zna kako treba s kriminalcima.
- Zar ne, Bo? - Sigurno.
Skoro je 5. Trebalo bi da ima nekoga u kafeu. Idemo do tamo.
Da vidim da li mi je onaj porodični prijatelj tamo. Brzo se vraćam.
Znate, imam ceo dan. Imam svo vreme na svetu.
Gospodine, mogu li da dobijem svoje stvari, molim vas?
U redu.
Tata, moram u kenjaonu.
Jedna je na kraju hodnika.
Tata, strah me je. Hoću da ti dodješ, i da stojiš ispred vrata.
Mogu li da idem sa njom?
Tamo dole.
- Beži! - Poludela si?
Kuda bežimo? Bože!
Zaistavite švercere!
- Ovo je najludja... - Požuri!
Žuri!
- Šverceri! - O, Bože!
- Udariću ga! - Može da skoči!
Mogao sam da ga ubijem! Mogli su da me jure radi ubistva!
- Pucaju na nas! - Promašuju. Vozi!
Nećemo uspeti! Ne u ovom autu!
Svi policajci Kanzasa će da ga traže. Moramo da predjemo reku!
- Gde je most? - Bože!
- Šta je? - Most je u suprotnom smeru!
Samo ćemo da im olakšamo! Moramo da sidjemo sa ovog puta!
Sveti Bože!
- Zatrubi mu! - Zašto? Ne može da se skloni s puta.
Baš nam se posreći da prodajemo viski šerifovom bratu!
- Drži šešir! Drži se! - O, Bože!
U redu si?
Zadržali smo ih, ali ćemo se vratiti u grad ako ne sidjemo s ovog puta.
Izvadi novac odatle! Hoćeš da dobijem srčani udar!
Uspeli smo, zar ne?
Ima li koga?
Kako ste. Moram da se otarasim svog auta.
Moram da se otarasim auta. Šerif hoće da je smesti u sirotište.
Znate li nekoga ko bi hteo da se zameni?
Šta je s tim kamionom tamo?
Pustićemo ga da malo razmisli.
Pa, prednje gume izgledaju nove.
- Radio je u redu. - Misliš da može da se kreće?
- Bolje da može! - Gde ćemo da idemo?
Van Kanzasa, preko reke u Sent Džo, eto gde.
Dolazi.
Pogledaj koliko ih je.
Sve što želim je zamena, i tri dana pre nego počnete da ga vozite.
Sve je po zakonu. Dokumenti su ovde. Ispunite formular, i vaš je.
Ništa od zamene.
Potpuno je nov.
- Auto ne valja! - Šta nije u redu?
Ne može ništa da se prevozi u njemu.
Ako je to sve, možete da ga prodate, i kupite dva kamiona za prevoz.
Ništa od zamene.
- Da se rvemo za njega? - Poludeo si?
Ako pobedim, menjamo se. Ako ti pobediš, zadrži i auto, i kamion.
- Kakvo rvanje? - Ti reci.
- "Uhvati gde možeš"? - U cipelama, ili bez?
- Meni je svejedno. - Bez.
Izgubićeš glavu samo da bi nešto izgubio.
Nemam izbora.
Sredi gradskog dečaka! Sredi ga!
- Idemo. - Nateraj ga da se preda.
Hajde, Liroj. Udesi ga, Liroj.
Uhvati ga!
Prestani! Recite mu da se bori pošteno!
Pazi na garbulje, Liroj!
Pazi!
Hajdemo u auto!
- Guraš li? - Naravno da guram!
Dobro, sada će da ide. Stavi nogu na kočnicu.
- Koči! - Ne radi!
Kočnica, bogamu, kočnica!
DRŽAVNA GRANICA MISURI KANZAS
SENT DŽOZEF 8 KILOMETARA
- Zar ne znaš gde je kočnica? - Ne radi.
Nije čudo. Pa, u Misuriju smo.
Šta ćemo da radimo? Da bacimo par dvadesetica?
- Koliko novca imamo? - 837 dolara, i sitniš.
42 centa, mislim.
Pred Sent Džoom smo.
- Pa šta? - Pa...
To je veliki grad. Možemo i bolje od trika s dvadeseticama.
Svi ste ga čuli: "Da popijemo još jednu kafu."
Nedelja, 10.30, u Sent Džou i sada svi idete u crkvu, je li tako?
Evo vesti. U Omahi, predsednik Ruzvelt je poručio naciji...
Moz, šta ako ti ne poveruje?
Hoće. I on lovi pare, kao i mi.
- Možda nema rudnik srebra? - Proverio sam. Gde je novac?
Onakav je kakvim ga ljudi opisuju. Bogat i pohlepan.
Navuci čarape.
Mogli bi da kupimo kuću, i sve.
Sve, baš sve.
Tik iza ugla, duga je na nebu
Dobro si upamtila? Ugao Ist Vorniga i Barlingtona, u 11 sati.
Pojavi se sa suzama u očima.
Nemoj da zaboraviš novac.
Naravno da neću. Vidimo se za 30 minuta.
Moz, možemo li da kupimo klavir?
Klavir? Kupićemo celu fabriku.
Tik iza ugla, duga je na nebu
Niste baš napravili dobru zamenu.
Moj brat je vrlo ljut na vas. Izgleda da ste mu prodali njegov viski.
Ovde ne možeš da me uhapsiš. I brat ti je švercer!
Imate velika usta, gospodine.
Možda ne mogu da vas uhapsim u Misuriju. Možda i ne želim.
Ali mogu da se postaram da vam ne bude lepo dok ste ovde.
Idemo!
Edi!
Progutao sam zlatni zub.
- Sve su uzeli. - Sav si isprebijan.
Ništa nije ostalo.
Ne brini, ostavila sam 10 dolara za nepredvidjene slučajeve!
Šta da radimo sa 10 dolara?
Kupićemo Biblije. Malo ćemo da radimo.
Mora da u okolini ima dosta dobrih gradova.
Bacaćemo dvadesetice, novčanike. Dok se okreneš, biće opet u redu.
Kladim se da ćemo brzo da imamo novi auto, i sve drugo.
Odvešćeš me kod tetke Bili, zar ne?
- Nemoj da plačeš. - Neću.
Tamo smo i krenuli, zar ne?
Lepo izgleda.
Da, izgleda baš dobro.
- To mora da ti je ujak. - I on izgleda lepo.
Da, baš lepo.
Možda će da me odvedu da vidim Frenkija Ruzvelta, ako dodje u grad.
- Piši mu, ima gde da ti piše nazad. - Možda i hoće.
Naravno da hoće. Nema sumnje da hoće.
Samo gubimo vreme na razgovor.
Tu su ti klizaljke i radio.
- Gde ćeš ti? - Imam neke planove.
Svaki dan mi dolaze nove ideje. Kreni.
Da znam za sigurno da mi nisi otac...
Sigurno nisam.
Nekad sam mislila da bi g. Konors mogao da mi bude otac.
Zbog toga kako je znao da mi dirne rame. Davao mi je besplatne slatkiše.
I g. Pričard, jednom mi se nasmešio, onako lepo.
Ali oni nemaju vilicu kao ja.
Zbogom.
Zar nećeš do vrata sa mnom?
Tamo su, ispred tebe.
- Pitaće kako sam došla. - Reci da te je doveo prijatelj.
Na putu je bilo nekih problema sa autom i oko novca.
Hajde.
Da?
Ja sam Edi.
Umrla sam od brige zbog tebe!
Udji.
MOZU OD EDI
Pisala sam pisma, a ujka Danijel je zvao okolo,
da vidi gde si.
Pljunuta si majka. Lepa kao slika.
Ne znam zašto ovoliko brbljam. Prijaće ti hladna limunada.
Sedi tu, odmah se vraćam.
Svi će da budu sretni da te vide.
Skini to sa sebe, pa ćeš lepo da se okupaš.
Onda ćeš da spavaš u svom malom krevetu, uz tvoju rodjaku Ednu.
Skoro sam odustala od tebe, dete.
Kladim se da umireš od gladi. Odseći ću ti veliki komad kolača.
Dobili smo one telegrame. A onda nikakvih vesti od tebe.
Rekao sam ti da neću da ideš sa mnom.
Još uvek mi duguješ 200 dolara.
Moz, gledaj!
Hajde!
Požuri!